Det var en gang
en modig liten mus
som elsket ære og rettferdighet og alltid sa sannheten.
Nei, det er ikke han.
Det er en rotte.
Og enhver som vet noe,
vet at det er en stor forskjell på en mus og en rotte.
For det første hater rotter lys.
De lever hele livet i mørket.
De er også livredde for folk,
som er grunnen til at de sniker og gjemmer seg hele tiden.
Og når det kommer til å fortelle sannheten,
så er det umulig, for som alle vet
kan ikke rotter snakke.
Fortell meg det igjen, er du snill.
Kom igjen.
Bare én gang, jeg lover.
Si meg det en gang til, så skal jeg ikke spørre igjen. Jeg lover.
Greit. Vi er på vei til Dor,
et av de mest magiske stedene i hele verden.
Nei, det var ikke det du sa tidligere.
Hvert eneste sted har noe eget.
Og i Dor er det suppen!
Land ohoi!
Det er under dekk, sier jeg.
Hal i og dra.
Jeg kan se det!
Jeg kan lukte det! Jeg kan lukte det.
Jeg kan ikke vente med å smake suppen.
Bare hold deg i nærheten.
Vi drar igjen klokken seks.
Vi burde vurdere å bli her litt lengre.
Kommer ikke på tale.
Husker du Shanghai?
Ja, men dette stedet er annerledes.
Det er spesielt.
Når som helst var bare det å kjenne lukten fra en av suppebutikkene
nesten som et helt måltid i seg selv.
Men på en veldig spesiell dag hvert år,
ble Dor magisk forandret.
I Dor var ikke julen viktig.
De feiret den, men den var ingenting sammenlignet med suppedagen.
LENGE LEVE SUPPE
Forsiktig.
Her kommer det poteter!
Fortere! Unnskyld oss.
Enhver dorer, ung eller gammel, samlet seg ved slottet,
for de visste at
dypt inne i det kongelige kjøkken
ble det laget et mesterverk.
Poteter på vei!
- Kom igjen. - Ikke glem persillen!
Sørg for at den er ren!
Alle visste at kokken Andre var et geni,
men de ble minnet på det første søndag hver vår.
Nøyaktig klokken tolv på dagen avduket han årets kongelige kreasjon.
Mer løk!
- Mer løk! - Mer løk!
Alle samlet seg på torget,
og da lukten spredde seg,
ble alle fylt med forventing.
Beklager.
Jøss.
Takk.
Det er med glede jeg introduserer dette årets kongelige kreasjoner
fra Andres kjøkken.
Å, nei, nei, nei!
Noe er galt.
Jeg trenger mer tid!
Men vi er sent ute allerede!
Dette er ikke riktig!
Alle ut!
Ut!
Det er vanskelig å være et geni helt alene.
Av og til trengs det faktisk litt hjelp.
Du forandret noe.
Du er gal. Jeg rørte den ikke.
Jeg kan lukte det.
- Hva er dette? - Hva?
- Dette! - Hvitløk.
- Ja, litt hvitløk.
- Det var der allerede. - Nei.
- Jo. - Nei.
- Jo. - Ikke så mye!
Du har ødelagt suppen min!
Jeg har reddet suppen din!
Folk venter på dette hele året, og du vil gi dem oppvaskvann.
Oppvaskvann?
Oppvaskvann.
- Oppvaskvann? - Kutt ut!
Og årets suppe er
en vårterrin med en mélange av stekte grønnsaker,
ferske urter og vill sjampinjong.
Roscuro?
God kveld.
Jeg trenger ikke stå her og høre på et stort snakkende søppelspann!
Og jeg trenger ikke stå her og høre på en feiging!
- Feiging? - Ja, en feiging!
- Kaller du meg en feiging? - Ja!
Å nei!
Å, nei, nei, nei.
Det ordnet det.
- Bellissima! - Det er fantastique!
Roscuro! Roscuro, hvor er du?
Jøss!
Voilá!
Den er fantastisk!
Vent til Deres Høyhet får smake det.
Dette er helt...
Den bevegde seg! Suppen min bevegde seg!
Nei, den er ikke... Den bevegde seg ikke.
Deres Høyhet.
- Kjære? - En rotte! Det er en rotte i suppen min!
Madam, jeg vet at dette er beklagelig.
Og jeg vet at ved første øyekast, kan jeg...
- En rotte! I min suppe! - Nei. Vær så snill.
- Og jeg spiste den! - Deres Høyhet, vent litt...
Hun har rett! Det er en rotte!
Vær så snill...
Det er en rotte!
Få tak i den rotten!
Nå trekker du forhastede konklusjoner.
Og rottene du møtte forrige gang
kan sikkert ha gitt deg et dårlig inntrykk,
men jeg... Men...
Det er bare... Jeg er ikke herfra.
Jeg er fra...
Det der er veldig aggressivt.
Ta ham!
Kjøkkenet...
Han er på vei inn i kjøkkenet!
Der borte!
Stopp rotten!
Jeg har ham!
Han er på vei mot suppen!
Der er han!
Hvis jeg bare kunne få si...
På gryten! Der er han!
Se, der oppe!
Kjære?
Hun er... Hun er...
Hun er...
Dæven, hun er død. Ta ham!
Lkke la ham slippe unna!
Vi skal få tak i deg, din bråkete rotte!
Nei, nei, nei! Lkke der!
Du trenger ikke være redd.
Jeg vet det er mørkt, men du venner deg til det.
Hvem er du?
Bare en rotte, som deg.
Bli med meg.
Når noe gjør så vondt, må det være en grunn.
Noen må ha skylden.
"Fra nå av er suppe,
"suppelaging, salg av suppe eller spising av suppe
"ulovlig i kongedømmet Dor!
"Rotter er å regnes som ulovlige også
"og er nå illegale vesener i kongedømmet Dor!
"Fra i dag av
"vil enhver som huser, skjuler, eller på noen måte er i besittelse av en rotte
"rammes av lovens fulle vrede!"
Så tenk på dette.
Hva skjer når man gjør noe ulovlig
som er en naturlig del av verden?
Man kunne like godt forbudt fluer.
Eller svette. Eller mandag morgen.
Men det var det kongen gjorde på grunn av en fryktelig sorg.
Sollyset ble borte og verden ble grå.
Farger gled i ett, og mørke skyer dekket himmelen.
Og lenge regnet det ikke.
Skyene bare ble og ble.
Jeg skulle ønske det ville regne.
Du og hele verden, madam.
Oi, jeg beklager, milady!
Vel, jeg kan i alle fall kjenne det.
Louise, tror du det finnes litt lys et sted i verden?
Jeg vet ikke.
Jeg tror det.
Man må bare vite hvor det kan finnes.
Husker du da vi fortalte deg at
det var en gang en modig liten mus?
Vel, hvis du vet noe om eventyr,
så vet du at helten ikke dukker opp
før verden trenger ham.
Se opp!
Noen småpenger til en blind!
Museverden
Unnskyld. Unnskyld.
Unnskyld.
Jeg beklager. Beklager.
Tilling?
Herr Borgermester, hallo!
Hvor er du på vei?
Mitt barn skal ha en...
Nei, min kone skal ha en...
Å, nettopp. Gratulerer.
Takk. Takk skal du ha.
Jeg beklager, jeg burde... Ha det bra.
Han har åpne øyne.
Ikke tenk på det.
Det hender av og til.
Men han kryper ikke sammen.
Han ser rett på oss.
Ikke bekymre deg. Han vil lære seg å krype sammen.
Det gjør alle tidsnok.
Men han gjør det ikke!
Han er så liten! Og se på de ørene!
Og helt fra begynnelsen av
hørte, så og luktet Despereaux Tilling mer
enn noen av de andre musene.
Despereaux, ikke gjør det.
- Ikke se. Ikke se! - Det skal jeg ikke.
Despereaux Tilling ante ikke at han var liten.
Han var ikke bare liten for et menneske.
Han var til og med liten til mus å være.
Men når sant skal sies la han ikke merke til det.
I sitt eget hode var Despereaux en kjempe.
Vi er bekymret for ham.
Han piler ikke. Han kryper ikke sammen.
Først trodde vi han ville vokse seg fra det, men...
Vel, han piler av og til.
Men ikke når han er redd!
Han gjør det for moro skyld.
Og han kryper aldri sammen.
- Vi har vist ham hvordan, men han... - Noen barn lærer saktere enn andre.
Han vil krype sammen tidsnok.
- Ja, men... - Jeg lover det kommer til å gå bra.
Kom til ro.
Er dere klare?
Bra.
Bra. Veldig bra.
- Despereaux! - Ja?
Du krøp ikke sammen.
Det ser ut som et sverd.
Det er en treskjæringskniv.
Den er vakker!
Den er farlig.
Har du flere?
Despereaux, hva gjør du?
Vi får ikke lov til å være her.
Det er fangehullet.
Det er rotter der nede.
Og de vil spise deg.
Og rive av deg armene!
Hvor langt ned er det?
Jeg vet ikke. Ingen har noensinne kommet tilbake.
Hvorfor ikke?
Fordi... Fordi...
Fordi det er der folk havner når de...
Når de blir...
Forvist.
Hva blir man forvist for?
Å, du vet.
- Regler og... - Regelbrudd.
- Vi kan ikke... - Snakke om det...
- For... - Det er en av...
Reglene!
Despereaux!
Jeg vil bare ta en rask kikk.
Vi må komme oss ut!
- Å, jøss. - Å nei.
Dæven.
Despereaux! Du kan ikke mate dem.
Hallo?
Vær så god, hvem enn du er.
Veldig bra.
Rotteverden
Du er gal!
Hva sa jeg? Jeg sa ikke noe!
Du hørte akkurat hva jeg sa.
- Jeg sa du er gal. - Nei, nei, nei!
Skynd deg!
De ser sultne ut.
Middagstid.
Du spiser ikke.
Jeg spiste.
Nei, det gjorde du ikke.
Vel, jeg bare ser på.
Det er ikke veldig takknemlig av deg
etter at jeg har gitt deg mat og husly.
Jeg er takknemlig.
Du savner noe, gjør du ikke?
Nei, det gjør jeg ikke.
Det er ingenting der oppe, Roscuro.
Ingenting.
Jeg vet det. Selvfølgelig.
Ingenting!
Ingenting. Ingenting i det hele tatt.
Han er en hard nøtt.
Du kommer ikke til å knekke ham. Det gjør du ikke.
Jeg vet ikke, jeg. En rotte er en rotte.
Det har ikke noe å si hvor du kommer fra.
Unnskyld.
Han er så sær.
Sier du det?
Det er så vakkert.
Jeg lurer på hva som er der ute.
"1. februar: Piler ikke.
"3. februar: Krøp ikke sammen.
"Krøp ikke sammen. Krøp ikke sammen.
"Ville ikke pile."
Denne er bra: "Tegnet bilder av katter på skriveboken sin."
- Nei! Katter? - Det kan jeg ikke forestille meg!
Jeg er redd for det. Han kalte den Dotten.
- Det visste jeg ikke! - Det er fryktelig.
- Despereaux. - Ja?
Kom inn, er du snill.
Despereaux, hvorfor tror du at du går på skolen?
For å lære?
- For å lære, ja. - Ja.
For å lære hva?
For å lære hvordan man er en mus.
Det stemmer.
Og du kan ikke være en mus hvis du ikke lærer deg å være redd.
Despereaux, dette...
Det er så mange fantastiske ting i livet å være redd for
hvis du bare lærte deg hvor skumle de er.
Ja. Ja, lærer.
Hva med hans bror?
Hans bror?
Ja, er han fryktsom?
Å, ja!
- Ja, veldig fryktsom. - Ja. Så fryktsom!
Like fryktsom som dagen er lang.
Bra.
Av og til trenger de bare å se de eldre gjøre det.
Ingen er redd i begynnelsen.
- Jeg forstår. - Selvfølgelig.
- Du skjemmer ham bort. - Nei.
- Jo, det gjør du. - Nei, nei.
- Du har gjort det i årevis. - Han har alltid...
Han er liten. Trenger hjelp.
Han kommer ikke til å bli redd med mindre du lar ham.
Furlough vil lære ham det.
- Gjør det som han gjør. - Og ikke gjør noe annet.
Og hvis han er redd for noe...
Så må du være redd for det også.
Jøss.
Kom igjen, Furlough, skynd deg!
Oi...
Greit, du begynner å gnage langs kanten der.
Limet er greit, men det er sidene som smaker best.
"Det var en gang." Det er bra, ikke sant?
"Det var en gang."
Og du får ikke vite når det var enda.
Du må bare finne det ut.
Det er ikke meningen at du skal lese det, Despereaux. Du skal spise det.
Bra. Jeg kommer tilbake om en time.
Og ingen lesing! Det er en regel.
Det var en gang en vakker prinsesse,
vakrere enn noen andre i verden.
Vakker.
Og hun var låst inne i et slott langt borte,
hvor hun kunne se verden, men ikke røre den.
Hun lengtet etter en prins.
En modig ridder som ville redde henne.
Noen med mot og ære og anstendighet.
Men i en ubarmhjertig og redd verden
finnes det ikke mange slike menn.
De levde i en egen verden
bygd på mot og ridderlighet og ære.
De sverget livene sine til hverandre.
Å kjempe for sannheten, å forsvare de svake,
å søke rettferdighet, og alltid...
Hvordan var biblioteket?
Greit.
Har du ødelagt appetitten?
Nei. Skjerpet den, faktisk.
Det gjorde meg sulten.
Flink gutt.
Så du at de setter opp en ny fasade på smulebutikken?
- Men jeg likte den gamle fasaden. - Veldig moderne. Ja.
Har en bok noen gang rørt deg?
Som om den ble skrevet for deg?
Despereaux elsket den.
Alt ved den.
Sannheten, rettferdigheten, motet,
sverdleken.
Han elsket til og med ting man ikke ville forventet.
Lfølge historien var hun en fange,
men det var ikke helt sant,
for hun hadde håp, og når man har håp,
er man ikke egentlig en fange.
En dag kommer min prins.
Men hvordan visste hun det?
Ja, hvordan visste hun det?
Hvorfor gråter du?
Her nede.
Er du en rotte?
Nei.
Hva er du? En mus?
Jeg er en gentleman.
En glede å møte deg.
Du er trist.
Ja.
For du lengter.
Du er en rar liten mus.
Takk.
Kom igjen.
Hvor har du fått vite det?
Om lengselen.
I et eventyr.
Et eventyr? Om hva?
Om en prinsesse, som deg, i et slott, som dette.
Du er en liten sjarmør, er du ikke?
Du sier nok det til alle prinsessene.
Jeg har sverget å si sannheten.
Det er en æreskodeks.
Ikke bare en gentleman, en ærefull herre.
Hvordan slutter så denne historien om prinsessen som er fanget i et slott?
Jeg vet ikke... Jeg har ikke lest den ferdig enda.
Det ville jeg likt å vite.
Jeg skulle ønske det ville regne.
Jeg skulle ønske at det var suppe igjen.
Jeg skulle til og med ønske det var rotter!
Vil du love meg det?
Lover du å lese ferdig boken og fortelle meg hvordan det slutter?
Ja. Det skal være min søken.
Din søken! Du er en veldig modig liten mus.
Takk skal du ha, gode herre.
Oi!
Det finnes mange slags prinsesser.
Noen blir født slik,
noen blir det ved ekteskap,
og noen er dømt til å bare være prinsesser
i sine egne hoder.
Men alle små jenter vil før eller siden være en prinsesse.
Jeg skal bo der.
Helt der oppe, nær toppen.
Slutt å dagdrømme og la grisene få sitt!
Ja, jeg vet. Det skal bare være mitt.
Nei, din døve lille løsunge. Jeg sa la grisene få sitt!
Migrene Sugge hadde spadd så lenge hun kunne huske.
Hennes onkel Ned hadde gitt henne en spade straks hun var stor nok til å holde en.
Men det gikk bra,
for hun kom godt overens med grisene.
Det stemmer.
Jeg skal ha et eget rom kun til kjolene mine
og et helt skap bare til trusene mine.
Migrene Sugge kunne faktisk se for seg framtiden sin helt klart.
Hun kunne se tiaraen, de flotte kjolene, kammerpikene,
og når det ble skikkelig ille på gården
kunne hun se for seg øyeblikket da hun endelig ville reddes fra alt dette.
Om ikke så lenge nå.
Jeg lover deg det.
20 for de store, 15 for purka og 12 for jenta.
15 for jenta, samme som for purka.
Jeg sa det til deg! Jeg sa at jeg ville komme til slottet!
Noen ganger skal det ikke så mye til for at drømmene dine blir sanne.
Du må bare kunne se det på den måten.
Hun var vakker! Som en engel.
Du er gal.
Og hun duftet så nydelig.
Som en hage.
Despereaux! Du kan ikke snakke med et menneske.
Det er det verste du kan gjøre.
Nei, det er det beste jeg noensinne har gjort.
De vil slenge deg i fangehullet.
Du vil bli spist av rotter!
Det ville være verdt det.
De kan revet meg i stykker.
Dette er ille.
Og da hun hold meg i hånden var det...
Det var så mykt, som å flyte i en pute.
Vet du hva? Jeg er bekymret for deg.
Det er hele poenget, Furlough.
Det er ingenting å være redd for.
Stille! De vil høre deg.
Kom igjen. Bare prøv det.
Bare prøv å være modig et lite øyeblikk.
Og slutt å krype sammen!
Hva er det som foregår her inne?
Hva er all dette snakket om prinsesser og mot?
Furlough, jeg vil snakke med deg på kontoret mitt nå.
- Er du sikker? - Det var det han sa.
- Et ekte menneske? - En prinsesse.
Vi må fortelle dem det.
Vi må fortelle det til muserådet.
- Men de vil... - Dette er ille. Det er veldig ille.
Hvis de får vite... Hvis de får vite at de ikke fikk vite...
Da finner de ut at det var jeg som...
Å nei.
Men de vil kaste ham i fangehullet!
Han vil bli spist av rotter!
Lkke hvis vi bønnfaller dem.
Hvis vi bønnfaller dem og viser dem at han har forandret seg.
At han er redd.
At han er redd og har blitt til en skikkelig mus.
Despereaux!
Skjebnen er en merkelig greie.
Vi går den i møte, og vi vet ikke alltid at det er det vi gjør.
For heder og ære!
Omring ham!
Despereaux Tilling.
Hvor lenge har du holdt på med denne boken?
- En uke? - En uke? Du har så vidt skadet den.
Vel, jeg...
Jeg ville bare se hvordan den slutter.
Nektet trening som mus.
Nektet å respektere eldre mus' ønsker og rettledning.
Gjentatt modig og lite fryktsom oppførsel.
Ikke mindre enn 17 musefeller utløst med vilje.
Simpelthen skammelig!
Hadde personlig kontakt med...
Med...
Med et menneske.
Er det ikke noe du kan gjøre?
Antoinette, stopp øyeblikkelig! Slutt med det.
Du må stole på dem.
De er rådet.
De er rådet fordi...
Fordi de er rådet.
De er rådet.
Er det noe du ønsker å si til ditt forsvar?
Vel, det var et veldig bra eventyr,
og hun var en veldig vakker prinsesse.
Despereaux Tilling,
lovene våre er her for å beskytte oss og vår levemåte.
Og når en av våre borgere avviker fra den levemåten,
blir han en trussel mot oss alle.
Det er et enkelt spørsmål.
Er du mann eller mus?
Og dine handlinger har fortalt oss
at du har store problemer med å være en mus.
Det er denne rettens dom
at du skal forvises herfra for alltid.
Du skal bli overlatt til trådmesteren Hovis' forvaring,
og han vil forbrede deg på din nedstigning til Dors fangehull,
hvor ingen mus eller lys noen gang har sluppet ut i fra.
Ungen min!
Stille. Stille, kjære. Det er ingenting som kan gjøres.
Bli med meg.
Stå der.
Rødt?
Det er det de sier.
Så du er den modige?
Jeg er vel det.
Det er bra. Det vil fungere bra der nede.
Bær den med stolthet.
Det er ingen skam.
Tiden er inne.
Det går bra. De er for redde til å komme ned hit.
Inn der?
Jeg er redd for det.
Mot, ikke sant?
Og sannhet.
- Og ære. - Bra.
Men spesielt mot.
Jeg er klar.
Greit, da må du...
Hva?
Hallo? Hallo?
Kom igjen gutter, raska på!
Hvem er det?
Hvem er der?
Hvem er det?
Despereaux Tilling.
Er du mann eller mus?
Jeg er en gentleman.
- Det er en mus. - Jeg er sulten.
Stille, gutter. Tålmodighet.
Og hva gjør deg til en gentleman?
En kodeks.
En æreskodeks.
Du er en rar liten mus, er du ikke?
Og hvor fant du denne æreskodeksen?
Vel, i et eventyr.
Et eventyr jeg leste.
Greit. Fortell meg dette eventyret.
Jeg kan trenge en god historie nå.
Vel,
det handler om en prinsesse og en ridder
og hans søken for å redde hennes ære.
Det var en prinsesse som tok fra meg suppen min.
Hun tok den ikke.
Hun savner den faktisk også.
Hvordan vet du det?
Jeg har sett henne.
- Sett henne? - Jeg har snakket med henne.
- Snakket med henne? - Det er derfor de sendte meg hit.
Og hva sa denne prinsessen til deg da du var på audiens?
Du må være en kongelig mus. Stemmer det?
Hun sa at hun savnet suppen og regnet,
og mest av alt sollyset.
Og at hun bare ville at alt skulle komme tilbake igjen.
Vel, jeg vil ikke høre på eventyrene dine om prinsesser og sollys.
Stikk og fortell dem til rottene!
Greit, gutter, kom igjen!
Bra publikum, er det ikke?
Ja, meget.
- Mus! Mus! Mus! - Mus! Mus! Mus!
Roscuro! Jeg er glad du kunne komme.
Jeg trodde ikke du likte arenaen.
Nei, nei. Det... Det er en ære.
Bra.
Vel, nyt det.
Takk.
La lekene begynne!
- Mus! Mus! Mus! - Mus! Mus! Mus!
Kom igjen!
Vent!
- Spis! Spis! Spis! - Spis! Spis! Spis!
Vent!
Kan jeg få ham? Kan jeg få denne? Vær så snill?
Hva?
Det er bare at den ser god ut.
Vel, dette er framgang.
Kanskje vi begynner å legge fortiden bak oss, hva?
Velbekomme, min venn.
Ikke la det bli rester til overs.
Det skal jeg ikke.
Trekk!
Kom igjen, gutt.
Slik ja. Fortsett å gå.
Det går bra. Fortsett å gå.
Kom igjen, fortsett! Kom igjen!
Det er rett her oppe.
Fortsett framover.
Ser du det?
Lys. Ekte lys.
Det er mitt, men du kan dele det.
Det er ikke så mye, men det er ikke så mye noe sted etter at alt ble grått.
Skal du ikke spise meg?
Nei. Jeg spiser ikke mus.
Hva spiser du?
Smuler.
Når jeg kan finne dem.
Så du er en gentleman.
Fortell meg det eventyret.
Om prinsessen.
Fortell meg hvordan hun så ut.
Vel, hun var...
Var hun sint?
Nei, slett ikke.
Hennes hjerte var fylt av lengsel.
Hva er lengsel?
Og slik oppsto et vennskap.
De neste ukene fortalte han Roscuro alt han visste om lojalitet
og ære og ridderlighet og mot.
Han fortalte om prinsessen, og om hvor hennes lengsel kom fra.
At hun savnet regnet og suppen og til og med rottene.
Til og med rottene?
Han fortalte om æreskodeksen og deres noble søken,
om plikt og lojalitet.
Og der, i kjellerens mørke,
sverget to riddere troskap til en prinsesse som var fanget i et slott.
Fanget i et liv fylt av smerte og lengsel.
Selv om ingen kunne se det.
Deres krone.
Jeg vil ikke ha den i dag.
Men den er vakker, Deres Høyhet.
Jeg vet, men jeg vil ikke ha den.
Du ser så pen ut i den.
Som en prinsesse.
Jeg vet. Jeg er prinsessen.
Å, det vet jeg,
men slik en vakker prinsesse med en liten, vakker, glitrende...
Jeg vil ikke ha den!
Greit, Mig?
Som du vil, Deres Høyhet.
Vær så snill å ta den vekk.
Prinsesse.
Hvem er prinsessen?
Jeg er en prinsesse.
Jeg er prinsessen.
Min kam, min hatt, mine hansker
og mitt vakre pudder
på mitt vakre prinsesseansikt.
Hva tror du det er du gjør?
Frue!
Hvor fikk du alt dette?
Jeg bare lånte det.
Lånte det?
Jeg skulle legge alt tilbake.
Sørg for at du gjør det!
Og du kan bruke hele uken
på å bringe mat til fangehullet for den lille eskapaden din.
"Prinsesse!"
Gud! Hun er prinsessen.
Og nå må jeg bære den ekle, stinkende lapskausen
ned til det fuktige, mørke, skitne...
Man kunne gå seg vill her og aldri finne veien ut igjen.
Middag.
Oppvaskvann.
Nei, jeg ikke hold an! Jeg sa "oppvaskvann"!
Hvordan er det meningen at jeg skal kunne spise dette?
Slutt med det! Jeg trenger ikke tolerere dette tullet!
Jeg jobber for prinsessen.
Nettopp. Du jobber for prinsessen.
- Det er litt av en vits, er det ikke? - Jeg gjør det.
- Jeg serverer henne te og... - Jeg vil ikke høre det!
Jeg hadde min egen lille prinsesse en gang.
Og nå har jeg ikke det lenger.
Hva, du hadde en prinsesse?
Ja.
Enhver far har en prinsesse.
Helt til han ikke er far lenger, selvfølgelig.
Jeg beklager. Jeg beklager virkelig.
Vel, jeg har en ekte.
Og hun har en tiara og flotte kåper,
og hun har glitrende greier på hver eneste kjole hun har.
Og jeg får møte henne hver dag.
Hva slags søken?
For å rette opp i en fryktelig urett.
Men hvem har du gjort urett?
Greit.
Husker du da de bannlyste alle rottene?
- Ja. - Greit.
Vel, det var ikke alle rottene som ble bannlyst.
Eller, det var det, men det var på grunn av én bestemt rotte
at de gjorde det.
Hvis jeg bare hadde kunnet si henne at jeg er lei for det.
Og at det ikke var min hensikt at det skulle ende sånn.
Hvis hun bare kunne høre meg si det,
bare høre min stemme, så ville hun skjønne at jeg mente det.
Det er en veldig edel søken.
Deres Høyhet?
Er det deg?
Min lille mus?
Jeg er ikke en mus. Jeg...
Jeg er en...
Det glemte jeg.
Du er min lille gentleman, er du ikke?
Skal du fortelle meg hvordan eventyret slutter?
Har du fullført søkenen din?
Hvor er du?
Jeg har kommet for å si at jeg er lei meg.
Husker du ikke at du er edel?
Du trenger ikke være lei deg for noe.
Men det er jeg.
Jeg er lei meg.
Jeg kjenner deg.
- Nei, nei. - Å nei!
Nei! Vær så snill å høre etter.
- En rotte! - Jeg vil bare si deg noe.
- Vær så snill, noen! - Hør. Det går bra.
Få ham av meg! Det er en rotte på rommet mitt.
Få ham av meg!
Hva?
Rotte!
Det er en rotte!
Fort, ta ham!
- Ta ham! - Skitne gnager!
Hvor ble det av ham?
Hva ville du ha gjort hvis ditt eget navn var et stygt ord?
Hvis Kjersti eller Kjell var en fornærmelse?
Det var slik Roscuro følte det nå.
Når hjertet ditt knuser, kan det gro feil.
Det gror vridd og knudrete og hardt.
Selv mens han forandret seg, hadde fortsatt Roscuro en lengsel.
Men nå var det kun en lengsel etter noen med like hardt hjerte som ham selv.
Vakre prinsesse. Vakre, vakre prinsesse.
For en vakker prinsesse!
Hanskene mine.
Kammen min.
Min juvel-ete, jentete hatt,
alt på toppen av mitt prinsessehode.
Hvem er den vakre, søte, lille prinsessen?
Det er deg.
Nettopp. Det er meg.
Det er deg. Og du burde være kledd i de klærne.
Det stemmer. Det burde jeg.
Og du burde slappe av i den sengen.
Slappe av.
Ja, slappe av hele dagen!
Og du burde ha den kronen.
Jeg burde ha en kone?
Nei, nei, nei. Ikke en kone. En krone.
Jøss! Jeg kan ikke høre meg selv tenke.
Hvem er du?
Jeg er her for å hjelpe deg.
Jeg kan ikke bli sett med en rotte i sengen.
Jeg tror ikke det.
Og hva hvis de finner meg med et maleri av prinsessen?
Tror du det er like ille som en rotte?
Jeg vil ha det samme som deg.
Hva gjør du?
Jeg trenger det til en baby.
Nei, ikke en baby!
Til milady.
Jeg mener milady.
Ja.
Til å skjære epler.
Hun vil ha epler.
Nå snu deg og gå.
Nei, nei! Bare snu deg og gå.
Å, nettopp. Beklager.
Beklager. Ha det.
Jeg kan ikke høre deg, skjønner du, for døv, men...
Litt døv.
Du vet, smerte er en merkelig ting.
Det samme som kan gjøre én person sint, kan få en annen til å sørge.
Her, ta vare på min lille prinsesse.
Jeg kan det ikke lenger.
Det vil jeg. Ikke bekymre deg.
Jeg er lei for det.
Så utrolig lei for det.
Gregory hadde alltid sagt at hun hadde for stort hjerte.
Og at det var derfor de måtte plassere litt av det på utsiden.
Men sant å si
er det vanskelig å se noe på ryggen din.
Faktisk kan du ha et godt hjerte og ikke engang vite det selv.
Du klarer dette. Jeg vet du klarer det.
Jeg vet jeg klarer det.
Hun hører hjemme i fangehullet, og du i palasset, som en prinsesse.
Hva gjør du?
Jeg rydder.
Med tau?
Det hjelper.
Vel, slutt med det. Du ser latterlig ut.
Unnskyld?
Jeg sa du ser latterlig ut.
Latterlig, latterlig, latterlig.
- Du kan ikke gjøre dette, Mig. - Dærsken.
Det ser ut som det er det jeg gjør.
Du kommer til å havne i trøbbel.
Ikke hør på henne. Du er prinsessen nå.
Jeg er prinsessen nå.
Og du hører hjemme i palasset.
Jeg hører hjemme i palasset.
- Og hun hører hjemme i... - Nei, du kan ikke gjøre dette!
Hjelp! Noen må hjelpe meg!
Hjelp! Hjelp!
Hjelp!
Jeg er her inne!
Hjelp!
Din skitne, stinkende rotte!
Du lurte meg!
Dette er stedet, rotter!
Hva er det Roscuro har brakt oss?
Sulten! Nam! Sulten nå!
Lkke enda, gutter. Nei, dere må vente.
Det er lenge til middagstid.
Å, kom igjen, Smudge, jeg sulter.
Det er noe spesielt til middag i dag.
Det dufter nydelig!
Det lukter som et menneske. Et ungt et.
Ikke hvilket som helst menneske.
La oss ta en kikk.
Det er prinsessen!
Hei, dere venter på maten som alle andre.
- Kom igjen, Smudge, la oss se. - Nei, nei!
Sjefen vil ikke at hun skal bli nervøs. Det forderver kjøttet.
Milady!
Å, min lille mus! Det er deg.
Jeg vil redde deg fra denne nøden.
Nei. Bare gå til min far.
Ta dette kjedet fra halsen min.
For å vise ham at du er ærlig og trofast.
Det er jeg! Ærlig og sannferdig og lojal og...
Jeg vet.
Men skynd deg.
Her. Ta det.
Det haster.
- Hei, fikk du noe? - Å ja.
Vær så god.
Ferske makk.
Takk skal du ha.
Bra jobbet, Roscuro!
Hører du det?
Alt dette er din fortjeneste.
Kom, min venn. Se på ditt verk.
Konge! Konge! Min herre, din datter er i fare!
Min herre, her oppe!
Deres Høyhet!
Å, kom igjen.
Hei, min herre!
Deres Høyhet!
Se, Deres Høyhet! Se!
Hallo, herr konge!
Hei, hallo!
Her nede! Hallo! Her nede!
Hør, deres datter er i fare! Hun er i et fangehull!
Du er den eneste som kan hjelpe!
Hun sendte meg for å hente deg!
Min herre, vær så snill!
Min herre!
Deres Høyhet!
Se her nede!
Pappa? Pappa, hør. Du må hjelpe meg.
Men du er død!
Nei. Jeg er ikke død!
Hør. Prinsessen er i fare. Hun er låst inne i fangehullet.
Å, jøsses, du er død.
Pappa! Pappa, jeg er ikke død!
Pappa, jeg er ikke død! Pappa, våkne!
Furlough, hør. Du må hjelpe meg.
Du er...
Nei. Nei, jeg er ikke død.
Hør, prinsessen er i fare. Hun er stengt inne i kjelleren.
Herregud, du er død!
Nei!
Hør her.
Greit, hør. Jeg er ikke død.
Prinsessen er i fare, og hun er nede i fangehullet
og dere må... Dere må hjelpe meg!
Noen?
Å, jeg må ha...
Nå er det nok!
Se på deg! Du koker fortsatt te.
Vet du hva jeg sier hvis du vil gjøre inntrykk?
Gjør et godt et!
Det er så fint å se deg igjen!
Fantastisk!
Merian?
Jeg elsker det. Perfekt.
Passopp, se på det.
Se der oppe! Marta, kom å ta en kikk på dette!
Jøye meg!
Blomkål?
Perfekt. Ja, det er på tide.
Litt selleri?
Hei, hallo!
Selleri, bra. Persille, kanskje.
- Prinsessen er i fare! - Nei, nei, nei.
- Burde jeg bruke hvitløken? - Se her nede!
- Ikke for mye, bare lite grann. - Nei, selvfølgelig.
- Det er fantastisk! - Ja.
Bravo...
Prinsessen er i fare!
Du er en søt liten mus.
Vil du ha litt suppe?
Nei, jeg vil ikke...
Prinsessen er i fare!
Og en snakkende mus, til og med.
Hør, du må hjelpe meg.
Kanskje litt ost?
Nei, jeg vil ikke ha ost!
Prinsessen! Hun er i fare!
Hun er stengt inne i fangehullet!
I fangehullet!
Lkke vær dum, min lille mus.
Alt er i orden!
Prinsessen er helt trygg i...
Oi da.
Boldo!
Se! Det er...
Boldo.
Hvor er du?
Til angrep!
Si meg det igjen.
Ridderlighet! Mot! Ære!
Jeg elsker det!
Det føles så godt å være ute av kjøkkenet!
Kom igjen!
Inn i bresjen!
Der nede.
Hvor ble hun av?
Mine venner!
Mine venner, man har rotter,
og så har man rotter!
Og så en solid omgang applaus for vår gode venn her
for å ha levert prinsessen til oss!
Kom, la oss gå!
Hei! Vent litt! Hvor er dere på vei? Hjelp!
Skynd deg!
Se på det!
Vi tar ham, gutter.
Fortsett! Fortsett!
Vær så snill! Nei, kom dere av meg!
Bra kast!
Det er min løk!
Hallo?
Hjelp!
Kan noen høre meg?
Hjelp!
Jeg er her inne!
Å, dærskern!
Hvorfor tok det så lang tid?
Jeg har skreket her inne i over to timer.
Min lille prinsesse.
Regn.
Ja.
Pappa! Pappa, se!
Der oppe!
Solen!
Fortsett, Despereaux.
Vent! Vent litt! Tålmodighet!
Lkke helt enda.
Dette har bare du æren for, min venn.
- Spis! Spis! Spis! - Spis! Spis! Spis!
Husker du da jeg sa at sorg
var den sterkeste følelsen noen kunne ha?
Vel, det er det ikke.
Det er tilgivelse.
For å tilgi noen kan forandre alt.
Nei.
Hva?
Nei.
Din ubrukelige lille...
- Spis! Spis! Spis! - Spis! Spis! Spis!
Hjelp!
Hvem slapp ham ut?
Hei, du!
Det er den musen!
Ta ham!
Er det ikke vår lille, modige ridder.
- Jeg undres. - Nei!
Burde jeg gjøre ende på deg selv,
eller gjøre deg til kattemat?
Her, pus, pus, pus.
Hva er det?
Vær så snill. Snill pus?
Nei, nei, nei!
Takk, min gode herre.
Jeg er lei for det.
Jeg er den som burde være lei for det.
Jeg er så veldig lei for det. Du aner ikke hvor lei for det jeg er.
Det går bra.
Jeg er så lei for det.
Så hvis man vil, kan man kalle dette en stor misforståelse.
En konge ble såret, så han såret en rotte.
Og en rotte ble såret, så han såret en prinsesse.
Og en prinsesse ble såret, så hun såret en tjenestepike,
uten at det engang var med vilje.
Og tjenestepiken hadde hatt det vondt så lenge
at nesten ingenting kunne få henne til å føle seg bedre.
Men var det en feiltagelse, eller var det flaks?
For tjenestepiken dro tilbake til gården sin.
Og fangevokteren fant endelig sin prinsesse.
Og kongen fant noe som var sterkere enn sorg.
Og musene ble endelig kvitt frykten sin.
Og Dors folk bodde side om side med sine rotter.
Alle foruten én.
Som dro tilbake til havet og følte en kald bris hver morgen
og solskinn i ansiktet hver ettermiddag.
Og vi skulle gjerne sagt deg at alle levde lykkelig i resten av sine dager,
men er det noe gøy, kanskje?
SLUTT
Norwegian